Nimeni on Dalton Russell.
Kuunnelkaa tarkkaan.
Valitsen sanani huolellisesti, enkä toista niitä ikinä.
Sanoin jo nimeni, se on siis "kuka".
"Missä" on vähän kuin vankiselli.
Aina se -
joka istuu teljettynä, ei välttämättä istu vankilassa.
"Mitä" on helppo.
Hiljan suunnittelin ja käynnistin täydellisen pankkiryöstön.
Se on siis myös "milloin".
"Miksi" on tietysti taloudellisen hyödyn lisäksi -
yksinkertaisesti vain:
Koska pystyn siihen.
Sitten jääkin enää "miten".
Ja siinä, kuten Shakespeare sanoisi -
siinä pulma.
MANHATTAN TRUST BANK PERUSTETTU 1948
TÄYDELLISEN SUUNNITTELUN MAALAUS TEEMME TYÖT LOPPUUN!
Äitisi sanoi -
että se neitokainen auttaa sinua ryhmätyössä.
- Sopiiko? - Hyvä on.
Kaheli...
- Nytkö? 51. kadulla? 50... - Hän on siellä.
Ei, 47. kadulla, mutta paikka on pienempi.
Mitä minun pitää...
Vedetään hummeria, Ansinorin laskuun.
Niinku vaikka joku asiakastapaaminen.
No koska mä oon ollu siellä jo yli vuoden.
Mä väännän siltä niskat nurin.
Entä sitten?
Kukat voi olla vaikka sen mummille.
Tai mulle. Mulla on synttärit.
No ehkä sitten asiakkaalle.
Tää on hyvä.
Tyyppi mun edessä luulee, etten mä nähny, kun se katto.
Vähäks noloo. Jumalaude.
- Anteeksi. - Joo.
Puhuisitteko hiljempaa, olkaa hyvä?
Äänenne on aika kova.
Joo. Hyvä on.
Häiritsette muita.
- Sori. - Sopiiko?
- Selvä on. - Kiitos.
Se oli vartija.
Mä en tienny, et tää on kirjasto. No pankki -
Manhattan Trust.
...Yalesta. Siltä mololta, jonka hommissa mä oon.
Kiitos.
Anteeksi, herra?
Rauhallisesti.
Kaikki lattialle! Heti!
Lattialle!
Aikaa neljä sekuntia. Se, joka seisoo, kuolee.
Yksi! Kaksi!
Pois tiskin luota. Ei kosketa nappulaan.
Kädet lattiaan!
Mistä on kyse?
- Todd, mitä tehdään? - Mitä pitäisi tehdä?
- Pää alas, läski. - Selvä.
Naamaa lattiaan!
Rabbi ei saa erityiskohtelua.
Maahan.
Minä ja ystäväni aiomme -
tehdä huomattavan noston.
Se, joka yrittää estää, saa kuulan kalloon.
Maahan, vanhus! Kädet alas.
- Naama lattiaan. - Olen jo lattialla!
Konstaapeli, tuolta tulee savua.
Ryöstöepäily, Manhattan Trust. 20 Exchange Place.
Minulla on panttivankeja.
Jos te siat tulette lähelle ovea, alan tappaa ihmisiä.
Enkä laske leikkiä.
Päivystys.
Loitommas, herra.
- Paska! - Pois täältä!
Pysykää kulman takana.
Lähettäkää apujoukkoja.
Ryöstäjällä on ase, mahdollisesti panttivankeja.
Toistan, ehkä panttivankeja. 20 Exchange, Manhattan Trust.
Tässä on elämä pelissä.
Sanot aina samaa:
- "Ei nyt." - Kuuntele.
Se rahojen katoaminen on -
paha juttu. Voin joutua linnaan.
Jos niitä 140000 dollaria ei löydy -
- voi tulla tiukat paikat. - Et vienyt niitä.
En. Joku huumediileri yritti -
pelastaa nahkansa hoitamalla minut liriin.
- Kyllä se siitä. - Mitä sitten?
- Entä me? - Sitten pääsen komisarioksi.
Meillä on riittävästi rahaa isompaan asuntoon, ja...
Pitääkö tästä puhua aina kun veljesi narahtaa -
- tai nyysii auton? - Hän on ainoa perheeni.
Anteeksi, kulta. Kaikki kunnossa?
- Rakastatko minua vielä? - Anteeksi.
- Rakastatko minua? - Rakastan, muru.
Iso-Vili ja kaksoset odottavat jo.
- Tuon käsiraudat. - Ja minä tykin.
Hei, köriläs.
- Iso-Vili ja kaksoset? - Aivan.
Hulttioveljellä on kolme aiempaa rötöstä. Yksi aseellisesta ryöstöstä.
Hän on 17-vuotias koulupudokas. Täysin läpimätä.
Liian tyhmä menestymään edes rikollisena.
- Hankkiudu eroon. - Siinä on ideaa.
Sylvia rakastaa veljeään. En voi heittää poikaa ulos.
- Mitä poika tuumaa? - On haltioissaan.
Jepari hässii naapurihuoneessa -
siskolikkaa. Ja muija ripittää minua.
"Jos meillä olisi isompi asunto, ongelmaa ei olisi."
Naimisissa kaikki olisi toisin.
- Mikä mättää? - Häät. Huonekalut. Lapset.
Timanttisormus on tyyris.
- Olit jo kerran naimisissa. - Olin 21.
- Annoitko sormuksen? - Joo, ja sain kitarain.
- Oletteko pollareita? - Hitto, kiinni jäätiin.
Joulu tuli etuajassa.
Pankkiryöstö, pattivankeja. 20 Exchange Place.
- Mitä? - Grossman on lomalla. Teidän keikka.
Olen kusessa Madrugada-rahojen takia.
- Luulin olevani pannassa. - Heitin pelastusrenkaan.
Minusta sinä olet vielä töissä täällä.
- Jos et ole valmis... - On se valmis.
Hyvä.
Annan tilaisuuden. Älä pilaa mainettani.
- Nyt on näytön paikka. - Niin.
Huippukeikka!
Voin ainakin viivyttää sisäistä tutkintaa.
Menet sinne sisään aseistamattomana.
Roistopomo panee piipun ohimolle ja käskee polvilleen.
Viisi tyyppiä uhkaa konnareilla.
Kuvittele ne kalsareilleen.
Miksei raitapaitoihin?
- Sinä osaat kyllä, Keith. - Varokaa, konnat. Meikäläinen tulee.
Kulman taakse!
Liikettä nyt!
Ihmiset kauemmas! Häipykää täältä!
Heti kun pysähdymme, haluan kaikki ulos autosta.
Toisen kerroksen ikkuna. Nyt.
- Päästä heidät sinne! - Mentiin! Vauhtia!
Mikä tilanne?
Ryöstäjä sisällä, ehkä panttivankeja.
Kuka on vuorossa?
- Ylikonstaapeli Hernandez. - Käskekää tänne.
- Ylikonstaapeli? - Kuuntelen.
Collins pyysi sinua tänne.
Pääsetkö?
Tullaan. Mentiin.
Taemmaksi! Menkää kulman taakse.
- Kauemmas. - Tyhjennetään alue yleisöstä.
- Collins? Mikä tilanne? - Hernandez.
Ryöstäjän mukaan siellä on panttivankeja.
Varokaa! Pois tieltä!
NEW YORKIN POLllSIN KOMENTOAUTO
Mentiin. Laita kaikki valmiiksi. Selvä.
Homma on hallinnassa.
Menkää taemmaksi!
- Taemmaksi! - Väistykää. Kiitos.
Mitään ei ole meneillään.
Näette sen illalla uutisissa.
Menkää taemmaksi.
Herra Case?
Hyvää huomenta, Katherine. Miten voin auttaa?
Yhtä konttoreistamme ryöstetään.
Hyvä tavaton.
- Onko kukaan loukkaantunut? - Ilmeisesti ei, mutta siellä on panttivankeja.
Kuinka kamalaa.
- Mikä konttori? - Nro 32, 20 Exchange Place.
- Mikä? - 20 Exchange Place.
Kiitos, Katherine.
Olen pahoillani, herra Case.
Voi hyvä Jumala...
Ihmiset pois edestä! Portit auki.
Jalkakäytävälle. Tulkaa tänne.
Collins, minä hälytin. Oletko neuvottelija?
Rikosylikonstaapelit Frazier ja Mitchell. Mikä on tilanne?
Pankki oli täynnä savua -
ja ovi oli lukossa. Yritin katsoa sisälle.
Pyssymies avasi oven, työnsi Magnumin naamaan -
ja uhkasi ulkomaalaisella aksentilla tappaa vankinsa.
- Oliko muita? - En nähnyt.
- Kuulitko mitään? - En -
mutta Magnum voi haitata kuuloa. Valitan.
Selvä.
Hyvää työtä, ylikonstaapeli.
Onko sinua uhattu ennen?
- Kerran. - Niinkö?
Uhkaaja oli 12-vuotias.
- Miltä tuntui? - Ei parhaita päiviäni.
Ei varmaan.
Kun homma on selvä, päästetään sinut pois.
Jäisin mieluummin vielä hetkeksi.
Kunnes saamme yhteyden heihin.
Sen halusinkin kuulla, ylikonstaapeli.
Miksi teet noin? Miksi teet noin minulle?
Isä, mitä tapahtuu? Hei!
Kaikki pankin työntekijät käsi ylös.
Pankin väki tälle puolelle. Muut toiselle.
Ottakaa kännykkänne ja avaimenne -
taskuistanne ja käsilaukuistanne ja pitäkää ne näkyvillä.
- Mikä on nimesi? - Peter.
- Mikä Peter? - Peter Hammond.
- Missä kännykkäsi on? - Jätin kotiin.
Harkitse tarkkaan seuraavaa kysymystä -
sillä jos se menee väärin, hautakivessäsi lukee:
"Tässä lepää Peter Hammond, sankari -
"joka yritti estää nerokkaan ryöstön -
"piilottelemalla kännykkäänsä -
"mutta sai lopulta kuulan kalloonsa."
No niin, Peter Hammond -
missä kännykkäsi on?
Minä jätin sen kotiin.
Pikavalinta 2: P.Hammond
Okei, mokasin. Anteeksi.
Mitäs tuosta.
Antakaa kun selitän. Kuunnelkaa.
Antakaa minun selittää.
Apua!
Lopeta!
Luuleeko joku muu olevansa minua fiksumpi?
- Ja nimi oli? - Vikram Walia.
Vikram Walia. Kiitos, Vikram.
Hei, setä...
Pidä se.
Miehet tuonne, naiset tuonne.
Liikettä!
Riisukaa päällysvaatteenne.
Nyt.
Rouva?
Uskokaa pois, missään muissa olosuhteissa en pyytäisi teiltä tätä.
- Nyt vaatteet helvettiin. - En.
Hävetkää itseänne.
Mikä riivaa, mishegoyim?
Anna mennä, pelasta päiväni.
- Riisukaa vaatteenne. - En.
Stevie?
Mentiin!
Teidän kaikkien -
on puettava haalarit ja naamiot.
Tässä Shon Gables, CBS 2 News, Manhattan Trust -pankilla.
Rikostutkijat ovat juuri ilmoittaneet -
että pankki on ryöstetty.
Epäilty tai epäillyt ovat sisällä.
Panttivankien määrä ei ole selvillä.
- Ylikomisario Darius? - Niin.
Olen Frazier. Tässä on Mitchell.
Päivää.
Oltiin harkkariaikanani -
sillä 93. kadun sairaalakeikalla.
Aivan. Valitettava tapaus.
Niin oli.
Mikä on tilanne?
Tuntematon määrä ryöstäjiä ja panttivankeja -
pankki ja miljoona katsojaa. Sisään ei näe -
- joten kiirettä pitää. - Ymmärrän.
Frazier, puhun vain Grossmanille.
Raportoikaa hänelle, jos sopii?
Ei sovi, ylikomisario.
Ylikonstaapeli Grossman on lomalla -
joten ylikonstaapeli Frazier on nyt pomo.
Ja te raportoitte minulle, jos sopii?
Niin kai sitten.
Niin se on. Onko meille liivejä?
- Berk! - Joo!
- Hommaa äijille liivit. - Selvä on.
- Ja kirjaa komentolokiin. - Selvä.
Jätämme sinut nyt rauhaan -
ottamaan tilanteen haltuun.
Ilmoita, kun olet valmis kertomaan tilanteen.
- Selvä. - Menemme kuppilaan.
Älkää menkö pankkiin ilmoittamatta.
- Hyvä on. - Mukava tavata taas.
Eikö meidän pitäisi olla komentoautossa?
Katsotaan, mitä hän saa aikaan. Tule.
Jos hän ei saa touhuta rauhassa -
me saadaan kurat niskaan.
Hän ilmoittaa, jos jotain tapahtuu. Tunnen hänet.
Sinä päätät.
Nostatko tuon? Niinpä taidan päättää.
Grossman opetti -
ettei ne kunnioita meitä.
- Mitä tarkoitat? - Niille tämä on taktista.
Me ollaan vain outo psykologinen tekijä.
- Tiesin, että sinulla on homma hanskassa. - Niinpä.
Odotan koko ajan, että joku ylempi tulee -
antamaan ohjeita.
Mikä se sairaalajuttu oli?
Mies ampui tyttökaverin ja itsensä. Kiitoksia.
Sanoin, että minulla on...
sydänvika.
Ylös.
Laskekaa aseenne!
- Liikkumatta! - Ei saa ampua!
- Liikkumatta! Tänne! - Minulla ei ole...
- Tule tänne! - Olen pankin työntekijä.
Polvillesi!
- Minut lähetettiin tänne. - Heti!
- Minut lähetettiin tänne! - Nyt!
- Hän käski pysyä poissa! - Pane rautoihin.
Jos menette lähellekään, tulee kaksi ruumista.
- Kuka niin sanoi? Kuka? - En minä tiedä!
Se, jolla on se julmettu pyssy.
- Se sanoi! - Hyvä on, nouse. Mentiin.
- Niitä on neljä. - Tule.
Voi luoja!
- Rauhoitu. - Mentiin.
- Pääsenkö telkkariin? - Joo, olet iso stara.
Ai mietinkö, näenkö enää perhettäni?
Joo, mietin. Ihan ensin -
olin sekaisin -
kun uhattiin pyssyllä, mutta hetken perästä -
mietin...
Niin.
Näenkö enää vaimoani.
Lapsia. On 10-vuotias poika ja 17-vuotias tyttö.
Mietin minä sitä. Mitä luulet?
He ovat isin kultia.
Erinomaista.
Antaa tulla.
Neiti White, vakuutan teille -
että aion vain asua upeassa kaupungissanne -
ja nauttia sen tarjonnasta.
Ei setänne asioita?
Emme pidä yhteyttä.
Ettekä ole tavanneet yhdeksään vuoteen?
- Olette ajan tasalla. - Minun täytyy olla. Niin?
Herra Arthur Case soittaa.
Meidän täytyy lopettaa.
Tarvitsen kopion kauppakirjasta -
kiinnelainahakemuksesta ja muista papereista.
- Otan yhteyttä. - Kiitos, neiti White.
Tätä tietä.
Arthur Case? Varmastiko?
- Niin hän sanoi. - Hän itse?
Ei sihteeri?
- Ei. - Yhdistä.
Selvä.
- Madeleine White. - Tässä on Arthur Case.
Hyvää huomenta.
- Onko meidät esitelty? - Ei tietääkseni.
Silti käytte -
itsenäisyyspäivän juhlissani Southamptonissa.
Meillä on yhteisiä tuttavia.
Ilmeisesti.
Menen suoraan asiaan.
Minulla on pulma, joka vaatii -
erityispätevyyttä ja suurta hienotunteisuutta.
Täsmääkö teihin vai sainko väärää tietoa?
Jatkakaa.
Voinko hakea teidät viiden minuutin kuluttua?
- Olen alakerrassa. - Kiitos.
Heillä oli nerokas suunnitelma -
meidän päidemme sekoittamiseksi -
ja meidän hallitsemiseksemme.
He olivat hyvin -
päättäväisiä, mutta oudon etäisiä.
He käyttivät Steve-nimen variaatioita.
Steven, Steve-O, Stevie.
Ja sinä olit?
En mikään. He vain...
Valehtelet. Kerro totuus.
Katso silmiin ja kerro totuus.
Heillä kaikilla oli AK-47:t. Kaikilla neljällä.
- Tunnet aseet. - En.
- En alkuunkaan. - Tunnistit AK-47:n.
- Kaikkihan sen tuntevat. - Kaikki?
Jotka on nähneet kunnon toimintaleffoja.
- Oletko ryöstänyt pankkia? - Pelleiletkö?
Minäkö ryöstänyt pankkia? En.
- Etkö taalan taalaa? - En ikinä.
- Ikinä? - En ikinä.
- Tiedätkö mitä? - Sen yhden kerran.
Varastin viisi senttiä mummin kukkarosta.
Hän oli puolalainen.
Tapasin pyytää häneltä aina lanttia. "Mama, toh nicklah, toh nicklah."
Kerran hänellä oli kukkarossa viisisenttinen.
Otin sen.
Se oli ainoa kerta.
Ei ollut tarkoitus aukoa päätä.
Antaa olla. Mikä tilanne?
He vapauttivat Herman Gluckin, 73.
Tällä oli rintakipuja. On ensihoitajien hoivissa.
Sanoivat, että jos poliisi tulee lähelle -
he heittävät ulos kaksi ruumista.
Ryöstäjiä on kaiketi neljä. Olivat pukeutuneet maalareiksi.
Pankissa on valvontakamerat.
Vie aikansa ladata kuva -
pankin turvakeskuksesta.
Kortteli on suljettu, ampujat ikkunoissa.
Viemäriverkostoa tarkistetaan.
Entä puhelimet?
Käännetty komentokeskukseen. Voivat soittaa vain meille.
Kännyköitä tarkkaillaan. Kenttää voidaan häiritä.
Se pidetään auki panttivankien soitoille -
mutta vielä on ollut hiljaista.
- Hätänumero? - Tarkkaillaan.
Pankkia koskevat soitot ohjataan meille.
Minun ruutuni on hoidettu.
Niin.
En soita heille vielä.
Anteeksi mitä?
Ei tunnu vielä oikealta.
Soitan ja kysyn, mitä voin tehdä.
Katsotaan, mitä hän aikoo.
Sinä päätät.
Selitän, miten toimin.
Mainiota.
Sukukalleutenne ovat siis pankin tallelokerossa.
Hyvä on.
Kokemukseni mukaan teikäläisillä on omat ihmiset -
näitä asioita varten.
Jos he eivät onnistu, he eivät soita minulle -
vaan heidän alaisensa.
Lokerossa on siis jotain -
mitä ette halua paljastaa edes luottomiehillenne.
Se ei haittaa.
Jos minun ei teistä tarvitse tietää, mitä siellä on, asia on sillä selvä.
Mutta jos te puhutte keräilykorteista -
ja siellä onkin ydinlaukaisukoodit -
sopimuksemme raukeaa.
- Joko lopetitte? - Kyllä.
Lokeron sisältö, neitiseni -
kuului minulle jo ennen syntymäänne.
Se on hyvin arvokas eikä siitä ole mitään vaaraa kellekään.
Paitsi teille.
Pankissa on aseistettuja ryöstäjiä -
joten en voi taata lopputulosta.
- Aivan. - Selvä.
Miksi he haluaisivat ryöstää lokeronne?
Tuskin haluavat.
Miten haluaisitte tämän päättyvän?
Kaikkein mieluiten niin, että kukaan ei koske tallelokerooni.
Eivät he, ette te eivätkä viranomaiset.
Mitä pikemmin tämä on ohi, sen parempi.
- Oliko kyllin selkeää? - Ei.
Tallelokeron sisältö -
on arvokas minulle -
niin kauan kuin se pysyy salassa.
Entä jos se paljastuu?
Edessä on vaikeita kysymyksiä.
- Eli se pysyy lukossa tai katoaa? - Aivan.
- Onnistuuko? - Kyllä.
Toivon mukaan. Minulla on kuitenkin epäilykseni.
Se, jolta saitte puhelinnumeroni, sai saman palvelun -
ja näyttää olleen tyytyväinen.
Steve?
On Steve-O:n vuoro.
Käväisin tarkastuskierroksella.
Arvaa, mitä löytyi.
Ryöstäjät pukeutuivat siis maalareiksi.
Niin.
Varmaan varastettu.
Otetaan sormenjäljet.
- Kuulevatko kaikki? - Mukana ollaan.
- Onko se oikea numero? - Taatusti.
Ei mitään vielä.
Kuva on täällä.
Katsotaan.
Mitä kameralle tapahtui?
Hetkinen.
Ihan kuin tuo tyyppi olisi -
pimentänyt kamerat salamavalolla.
Outoa. Kukaan ei näe.
- Luulisi valoa kirkkaaksi. - Voi olla infrapunaa.
- Mitä? - Infrapunalamppu.
Ihminen ei näe, mutta videokamera rekisteröi.
Hän pimensi kamerat huomaamatta.
Selvä.
Kamerat pimenivät kello 10.
Joten kahteen minuuttiin -
emme näe tulijoita tai poistujia. Upeaa.
Kauanko olit pankissa, ennen kun se alkoi?
Vain pari minuuttia.
Mitä räjähdyksen ja savun jälkeen tapahtui?
Meidän piti painaa päät alas. Ja sulkea silmät.
Sitten muistan, että yksi heistä -
käski toisten mennä hoitamaan kamerat.
- Videokameratko? - En tiedä.
Oliko muuta?
Ei.
- Varmastiko? - Niin.
Voisitko paljastaa ryöstäjien nimet?
Pilailin vain, kulta.
- Ei hätää. - Kiitos.
Selvä.
- Se oli kamalaa. - Oliko?
Meidät pakotettiin riisumaan.
Ottamaan vaatteet pois.
En ymmärrä, miksi.
Luulin...
Luulin, että meidät tapettaisiin.
No...
- Hyvä on, rouvaseni. - Selvä.
- Pääsenkö pois? - Et.
- En vai? - Et, pitää jäädä.
- Pitää jäädä. - Ei, voit mennä.
Ei, jää. Ei, mene.
Ryöstitkö pankin?
- Ryöstitkö pankin? - Taisit ryöstää.
- En. - Oletko varma?
- Liikettä etuovella. - Mentiin.
- Laske aseesi! - Älkää ampuko!
Liikkumatta!
Hänellä on joku laite.
Kädet pään päälle ja mene polvillesi!
Kädet pään päälle! Polvillesi!
- Kädet on sidottu! - Kädet sidottu.
- Jesus, tarkasta hänet. - Selvä.
- Olen panttivanki! - Varovasti.
- Varovasti nyt. - En näe häntä tästä.
- Minä näen. Hän on tähtäimessä. - Onko aseita?
- Kuka olet? - Vikram Walia, pankkilaisia.
Vikram, onko tuossa pommi?
- Helvetti, se on arabi! - Mitä? Olen sikhi.
- Onko tuo pommi? - Ei.
- Vastaa. Onko tuo pommi? - Ei.
- Onko sinussa kiinni pommi? - Ei!
Rauhoitu, Vikram.
- Jesus, auta vähän. - En tiedä.
Katso. Paljon liikettä pankissa.
- Painakaa hänet maahan. - Ota kiinni.
Mitä vittua? Rauhoittukaa.
Älkää koskeko... Se on turbaanini. Näpit irti. Varovasti.
Turbaanini! Antakaa turbaani takaisin!
Ole hiljaa. Rauhoitu.
Mitä hittoa sinä teet? Anna turbaanini.
- Ette voi viedä turbaaniani. - Hiljaa.
- Mitä helvettiä? - Liikettä.
Näpit irti!
Ja kello 11 ja 12...
Ja yhdeltä on tuomari Joel Klein.
- Madge, minä päivänä... - Herra pormestari.
Madeleine! Mitä kuuluu?
Kiitos, että otitte pikaisesti vastaan.
- Onko tämä jo selvä? - Kyllä vain.
Tännepäin, neiti White.
Aina on aikaa vetää smokki ylle ja syödä hyvän asian puolesta.
Kenet pelastamme tällä viikolla?
Kerään lahjoituksia -
Joseph Freidkinin selkäydinsäätiölle.
Ensi kuussa on varojenkeruutilaisuus.
Läsnäolonne olisi suureksi avuksi.
Mieluusti. Onko jotain muuta, mitä voin...
- Mitä pirua haluat? - Palveluksen.
- Älä hitossa. Ja minkähänlaisen? - Viimeisen.
No, sitähän minäkin.
Tiedät panttivankitilanteen.
Olen lähdössä sinne. Miten se liittyy sinuun?
Tarkkailen sitä.
Järjestä minut paikalle ja käske pomon -
auttaa kaikin keinoin.
Olet järjiltäsi.
Jos pyytäisin jotain helppoa, ei oltaisi tasoissa.
- Mahdotonta. - Mikään ei ole.
Lunasta vanhoja velkoja.
Joutunen itse jäämään velkaa.
Jos se sitä vaatii.
Olet sinä vittumainen akka.
Kiitos.
Tilanne on ollut kireä monta tuntia.
Panttivankien ja ryöstäjien määrä -
on epäselvä.
Tilanne alkoi ryöstönä Manhattan Trustissa -
mutta on muuttunut panttivankidraamaksi.
Neuvottelijat tekevät kaikkensa -
mutta ei ole tietoa mahdollisista uhreista.
Pidämme teidät ajan tasalla -
ja seuraamme tapahtumia -
täällä Etelä-Manhattanilla.
Tässä Sandra Endo. Takaisin studioon.
Vai "ihmisten turvana". Missä turbaanini on?
En puhu ilman turbaaniani.
Peitän pääni jumalan kunnioituksesta. Olen sikhi.
Kyllä se löytyy.
En ole arabi, niin kuin se kyttä sanoi.
Kuulit varmasti -
siinä hässäkässä väärin.
- En kuullut sitä. - Kuulin mitä kuulin.
Kerron, mitä haluatte.
Mutta en kaipaa jäitä vaan turbaanini. Se kuuluu uskontooni.
- Saat sen. - Kyllä se löytyy.
Ei, ei. Haluan turbaanini heti.
Ajattele panttivankeja.
Tilanne on vaarallinen.
Mitä pankissa tapahtuu?
Puhutaan muusta myöhemmin.
Voit tehdä valituksen -
mutta nyt asiaan.
Ensin hakkaatte, sitten haluatte apua.
Ajattele työtovereitasi.
Anteeksi NYPD:n puolesta, mutta me emme haukkuneet sinua.
- Yritämme selvittää... - Mitä haluatte tietää?
- Montako heitä oli? - Nelisen.
- Montako panttivankia? - En tiedä. 20 tai 30?
Tämä touhu tympii. Entä minun kansalaisoikeuteni?
Joka paikassa ahdistellaan.
Ahdistellaan, vaikka olen panttivanki.
Ja aina olen -
lentokentän "pistokokeessa".
Varsinainen satunnaisotanta.
Taksin saat varmaan helposti.
Se on harvoja etuja.
Pane jäitä kuhmulle.
" Kaksi bussia tankit täynnä. Tankattu lentokone -
"pilotteineen JFK:lle."
Aikaa on klo 21 asti -
sitten panttivanki tunnissa kuolee kameroiden edessä.
"Pankki on varustettu Semtexillä. Tarvittaessa todistetaan."
- Älä anna konetta. - Korkeintaan saavat bussin.
Ei edes kahvikuppia, kunnes puhun heille.
Nyt odotetaan.
Pähkäilkööt, mitä teemme.
Suokaa anteeksi. Tässä on Arthur Case.
- Hän on... - Hallituksen puheenjohtaja.
- Pankista. Haluatteko puhua? - Toki.
Olen rikosylikonstaapeli Frazier.
Onko teillä meille tietoja?
Ei. Halusin vain tarjota apuani.
- Onko heillä vaatimuksia? - Haluavat lentokoneen.
Vai niin.
Järjestänkö sellaisen?
Anteeksi. Taisin ymmärtää väärin.
Ei mitään, herra Case.
Mistä teidät tavoittaa tarvittaessa?
Sisällä on väkeäni.
Haluaisin jäädä. En häiritse.
- Olen hiljaa... - Ylikonstaapeli Collins?
Pidämme teidät ajan tasalla -
mutta suokaa nyt anteeksi.
- Tännepäin. - Kiitos.
- Toki. - Tätä tietä.
- Suurkiitokset. - Tuhannet kiitokset.
- Kiitos. - Ei kestä.
Tätä tietä.
"50 nälkäistä kaipaa ruokaa heti."
Ovatko mikit valmiina?
15 minsaa siitä kun ruoka tulee.
Pizza on parasta. Ei leipiä.
- Pilaileeko hän? - Pilailetko?
10 mikitetyllä pizzalaatikolla -
voi napata, mitä he puhuvat syödessään.
Leivät ovat hakuammuntaa -
eikä meillä ole 50 lähetintä.
- Mikä tämä on? - Diginauhuri.
Paina, niin se tallentaa 30 minuuttia.
- James Bond -kamaa. - Saa netistä.
- Pyydätkö panttivankia vapaaksi? - Hän antoi jo yhden.
Mitä sitten, jos hän ei anna toista?
Hän tietää, mitä tekee.
Hän vapautti panttivangin. Annetaan ruokaa.
En halua narahtaa bluffaamisesta.
Vitut, riisun naamion, ampukoot vaikka.
Haluatko tapattaa meidät?
Relaa. Mitä väliä?
Ne on tuolla ryöstämässä pankkia.
- Ne rusikoivat jo hänet. - Ole hiljaa.
Haalarit ei ole huvin vuoksi, puñeta.
- En tajua... - Pää kiinni.
...mitä virkaa näillä on.
Varmaan, että jos poliisit tulee hätiin -
- meidät ammutaan kaikki. - Voi luoja!
Hieno suunnitelma, mutta ei kiitti.
Sanoin, että pää kiinni! Jätä hänet.
Ei! Älä tee tätä minulle. Älä!
Teen, mitä käsket. Ei! Apua!
Älä!
Yksi hoiti puhumisen.
Hän jakoi käskyt.
- Puhuivatko ne keskenään? - En kuullut.
Meidät pantiin huoneisiin.
Ovet olivat lukossa.
Ei tiedetty, mitä ne puuhasivat.
- Kuulitko mitään? - Kuuloni on huono.
- Vai niin. - Minulla on kuulolaitteet.
- Missä? - Korvissa.
- Näytä. - Näytä ne.
- Katsotaanpa niitä. - Kuulolaite.
Ja siellä on toinen.
Miksi osa on punainen? Mitä varten?
Ne ovat erivärisiä. Tarvitsee kaksi eri...
Jotta oikean erottaa vasemmasta.
- Oikean vasemmasta? - Niin.
Oikean väärästä?
En ymmärrä.
- Steve? - Anteeksi?
- En sanonut mitään. - Ai.
Onko nimesi Steve?
Stevie? Steve-O?
- Paljonko nettoat? - Anteeksi?
- Kuulit kyllä. - En kuullut.
- Paljonko ne maksavat? - Mitkä?
- Olitko mukana ryöstössä? - En.
Olitko mukana tilanteessa?
- Missä tilanteessa? - Älä valehtele.
Jos ne antavat tippiä, pidän rahat.
- Laske aseesi! - Tarkista se.
Rauhoittukaa kaikki.
Rauhoittukaa, helvetti vie!
Miten menee?
Olen Keith Frazier, neuvottelija.
Miten teillä menee?
Toivottavasti haalea pizza maistuu.
Soita, milloin haluat.
Puhelut tulevat suoraan minulle.
Haluaisin vähän jutella.
Oli mukava puhua.
Voi paska, venäläisiä.
Käske hankkia heti venäjän tulkki.
Ja ruumispusseja.
Toivottavasti tiedät, mitä teet.
Jos menee ammuskeluksi niiden kanssa...
OK. Mitch?
Kysy, kuulivatko panttivangit -
venäjää tai venäläistä korostusta.
Kyllä tämä tästä.
Ei!
Lattiaan!
No niin, muru. Menoksi.
Älä pillitä. Turpa tukkoon!
Istumaan! Naamiot päälle!
Ala tulla, isotissi.
- "Isotissi"? Mitä oikein puhut? - Kuulit kyllä. Ole hiljaa!
- Miksi? - Liikuta läskipersettäsi.
"Läskipersettä"?
Hiljaa tai potkaisen läskiperseellesi.
Naamiot päälle!
Kädet lattiaan.
Hyvä on.
Kädet lattiaan.
Naamiot päälle.
Kädet lattiaan!
Sisään siitä, isotissi.
Voi paska. Istumaan!
Hän oli jonossa edessäni.
Mies oli sen kassan virkailija.
Tämä kaveri oli oikealla ja poika hänen edessään -
pelasi videopeliä.
Tuon tytön muistan.
- Miksi? - Hyvät tissit.
- Näitkö heitä myöhemmin? - Tytön näin kerran.
- Mistä olet varma? - Puku pullotti.
Laatua ei voi piilottaa.
Tämä tyyppi oli tapattaa meidät kaikki.
Miten?
Meitä oli huoneessa kahdeksan tai yhdeksän.
Tyyppi riisui rehvakkaasti naamionsa.
"Mä en pidä mitään naamaria."
Joten hänet vietiin piestäväksi.
- Näitkö häntä enää? - En.
- Selvisikö hän? - Ihan hyvin.
- Tunnistatko muita siitä huoneesta? - En ole varma.
Etkö ketään?
- Katsele vielä. - Olin kauhuissani.
Entä ennen koko hommaa?
Etkö katsellut jonossa muita?
Juttelin tyttökaverille puhelimessa.
Haluatteko vielä kuvata?
Voin kumartua poimimaan kynän.
No joo.
Tämä tyyppi...
Mulkero.
Mitä pirua? Ei tämä ole venäjää.
Ei vai? Mitä sitten?
Ei puolaa, ei unkaria.
Bulgariaa ehkä.
Kuulostaa keskieurooppalaiselta, kai.
Siinäkö kaikki? Sinun pitäisi olla kielimies.
Älä nyt.
- Mitä sanot? - No...
Tämä on New York.
Joku kadulla tietää.
Hodarikauppias ainakin.
Berk, soita sitä kaiuttimista. Anteeksi.
Anteeksi!
Tunnistaako kukaan tätä kieltä?
Täällä!
Phil, päästä hänet läpi.
- Tiedätkö, mikä kieli se on? - Albania.
- Albania? - Albanian kieli. Albaniasta.
Kaikkeen sitä pitää ruveta...
Pidätetäänkö minut?
Ei. Mene nyt.
Oho.
- Mitä ne sanovat? - Ei aavistustakaan.
Sanoit osaavasi albaniaa.
En sanonut.
Sanoitpas.
Enpäs.
Mistä sitten tiedät?
Ex-muijani oli albaani.
Vanhemmat ei osanneet sanaakaan englantia.
En ymmärrä, mitä ne puhuu -
mutta se on satavarmasti albaniaa.
- Satavarmasti? - Niin.
Soita Albanian konsulaattiin. Käske hoitaa -
tulkki tänne. Ja äkkiä.
Odottele sinä.
Ei kai taas.
Paku vietiin kaksi päivää sitten. Ei sormenjälkiä.
- Ei mitään? - Ei mitään.
Vai albaniaa?
Kuten sanoin, satavarmasti albaniaa.
Kiistattomasti.
- Hei. - Kiitti.
Tossa se runkvist menee!
Luulitko selviäväsi siitä?
Miten tämä peli toimii?
Rötöstelystä saa pinnoja. Auton pöllimisestä tai crackin myynnistä.
Miikkoja tulee, jos auto viedään tai sut ammutaan.
Anna mennä, beibi.
Maista tätä! Mitä häh?
Soitas nyt suutas! Ei kuulu!
TAPA NEKRU!
Pure tätä! Pure tätä!
Kuolit, heippa!
Jessus!
Mitä tässä yritetään?
Niinku 50 Cent sanoo: "Rikastu tai kuole."
Pankkikeikasta saa hullunhyvät pojot.
- Onko se hyvä? - No hitto. Liksaahan säkin vaan haluut.
Syö pizzasi. Vien sinut isäsi luokse.
Vaihdan pari sanaa tästä pelistä.
- Onko hyvää? - Tietty.
Ei sinulla ole hätää.
Hyvä.
Pääset pian kotiin.
Hyvä homma.
- Anteeksi? - Niin.
- Vesiperä konsulaatissa. - Miten niin?
Se tyyppi taisi haluta rahaa.
Ulkoministeriössä homma kestää kuukauden.
Selvä.
- Soita vaimollesi. - Oletko hullu?
- Vihaan sitä akkaa. - Osaako hän albaniaa?
- Syntyi siellä. - Soita.
Tätä saan vielä katua.
- Rikosylikonstaapeli Frazier? - Täällä.
- Tässä on Ilina Maria. - Miritia.
- Terve vaan. - Päivää.
Hauska tavata.
- Mitä nämä ovat? - Parkkisakkoja. Hoidatko?
Katson, mitä voin tehdä.
Osaatko sanoa, mitä he puhuvat?
Täällä ei saa polttaa.
No, polta sitten.
Mikä naurattaa? Tiedätkö, mitä he sanovat?
Tiedän. Tiedän jopa, kuka puhuja on.
Tiedätkö nimen?
- Kuka? - Entä ne sakot?
- Mitätöity. - Se on Enver Hoxha.
- Kuka? - Albanian entinen presidentti.
Hetkinen.
Ryöstääkö ex-pressa pankkia?
Hän on kuollut.
Vaahtoaa nauhalla, miten albanialaiset ovat suuri kansa -
kuolemattomia. Älä huoli.
Se on siis nauha. Oletko varma?
Koulussa piti kuunnella tuota sontaa.
"Kommunismi on hyvä, kapitalismi paha. Lenin, Marx, blaa-blaa."
Se on Enver Hoxha, nauhalta.
Konstaapeli, vie hänet kotiin.
Ja katso vähän, mihin pysäköit.
Että nauha?
Tiesivät, että kuunnellaan.
Niin tiesivät. Ja halusivat vielä juoksuttaa meitä.
Pahinta on, että he halusivat sitä -
jotta joutuisimme hakoteille.
Kun viimeksi vedettiin jortikasta näin, se maksoi 5 taalaa.
5 taalaa?
Tijuanassa, älä kysy.
Katso... Voi paska.
- Ylikonstaapeli Frazier, hauska tavata. - Tämä on ilo.
Tässä on Madeleine White.
- Päivää, neiti White. - Tämä on kunnia.
Neiti White voi ehkä auttaa.
Hyvä. Ja millähän tavalla?
Hänellä on asiassa vaikutusvaltaa -
syistä, joita en voi paljastaa.
Mitä tarkoitatte?
Että on asianhaaroja -
jotka ovat palkkaluokkanne yläpuolella. Ei pahalla.
Hän tarjoaa teille apua.
Sanokaa pormestarille, että saa nostaa palkkaani -
niin ongelma ratkeaa.
Se olisi jo tehty -
ilman tuota asennetta. Toki aina voidaan neuvotella.
Vitsailin vain. Pääsen komisarioksi, kun pääsen.
Jos haluatte nopeuttaa sitä, sehän sopii.
Sitten ovat vielä ne 140000 dollaria, jotka katosivat -
Madrugada-pidätyksessä.
Ymmärrän.
En ole sekaantunut siihen.
Meillä on tarkka-ampujat ikkunoissa -
naapuritalossa, katolla.
Odotamme pankin piirustuksia -
jotta näemme ilmastointikanavat.
- No? - Saanko Albanian presidentille?
- Puhelimessa. - Hauska juttu.
- Salakuuntelu on rumaa. - Parasta tottua, kamu.
Siellä, minne menet, ei ole yksityisyyttä.
Totta.
Ensi viikolla imen piña coladaa -
altaassa kuuden Amberin ja Tiffanyn kanssa.
Todennäköisemmin olet suihkussa Jamalin ja Jesuksen kanssa.
Tajuat kai, mitä meinaan. Huonoja uutisia.
Se, mitä imet, ei ole piña colada.
- Saatat tykätä siitä. - Haluat tosiaan ärsyttää minua.
Homman nimi on tämä.
En kaipaa raporttejasi, Serpico.
Minä määrään nyt.
- Selvä. Tarkoitin... - Ja homman nimi on tämä.
Hankit minulle, mitä pyysin.
Täytä vaatimukseni ajallaan -
tai näet, kuinka toteutan uhkaukseni. Onko selvä?
Päivänselvä. Asia on työn alla -
mutta ymmärrä nyt -
että kaupungilla ei ole jumbojettejä valmiina tällaisia juttuja varten.
Jos et saa konetta -
- lähetä ruumisauto. - Älä viitsi.
Keskitytään molemmat saamaan tahtomme.
Hei, sinä et kuunnellut.
Hoida sinä hommasi, niin kukaan ei kuole.
Hyvä on. Asia hoidossa.
Yritetään pysyä rauhallisina.
- Enkö kuulosta rauhalliselta? - Kyllä kuulostat.
Kyllä kuulostat.
- No, herra Damerjian... - Damerjian.
- Albanialainenko? - Sano Kenneth vain.
- Kenneth? - Onko nimi albanialainen?
Armenialainen.
Mitä eroa niillä on?
Synnyin Queensissa.
En ole käynyt Armeniassa tai Albaniassa. Surffasin Australiassa.
Saanko vesilasin?
- Janottaako? - Kurkku on rutikuiva.
- En hermoile. - Rutikuiva kurkku?
- Rutikuiva kurkku. - Kurkku on rutikuiva.
- Haluan vain vettä. - Voi paska!
Paljasta kaikki, mitä tapahtui.
- Haluan vain vettä. - Kurkku on kuiva.
- Tässä. Otatko kahvia? - Ei, kiitos.
- En juo sitä. - Siitä vaan.
Tiesitkö ryöstöstä?
Vasta kun uhattiin aseella.
Siksikö pidit heille ovea auki?
Miten tiedät ryöstöstä?
Kun uhattiin.
Se ei tee heistä pankkirosvoja.
Näitkö heidän vievän rahaa?
Olin lukkojen takana tosi pitkään.
- Selvä. - Sidottuna. Näin, kun näit minut.
Näitkö minun näkevän sinut?
- Tarkoititko sitä? - Kyllä.
Olin huoneessa. Näit minut suukapulassa, kun tulit.
En pysty ihmeisiin. Tarvitsen aikaa.
Olisit käyttänyt annetun ajan tehokkaammin -
niin ei olisi tätä ongelmaa.
- Mitä pitäisi sanoa? - Että koneeni on valmis.
Kuuntele.
Vannon kautta Jumalan, että teen kaikkeni.
Se vie pari tuntia vielä.
Miksi antaisin lisäaikaa?
Niin saat haluamasi.
Jos et anna lisäaikaa, et saa.
Et voi hävitä mitään.
RUOKAA
Lähetämme odotellessa lisää ruokaa.
Tässä tulee kysymys. Vastaa oikein, niin saat aikaa.
- Ja? - Tiedät, mitä käy, jos vastaat väärin.
Kumpi painaa enemmän:
Grand Central Stationin läpi vuoden aikana kulkevat junat -
vai USA:n seteleitä varten kaadetut puut?
Tässä vihje: Se on kompakysymys.
Mitä hemmettiä? Vai arvausleikkiä nyt?
Junat.
Setelipaperi on puuvillaa, ei puuta.
- Kuulin sen. - Totta.
- Selvä. - Puita ei tarvitse kaataa.
- Onko varma? - Täysin varma.
Hyvä on.
Minä tiedän.
- Hetkinen. - Soitan takaisin.
Se on ansa. Molemmat painavat saman.
Eli kumpikaan ei mitään.
Painavat ei mitään vai saman?
Vastaa, että saman.
Molemmat painavat saman. Tee se.
Molemmat painavat saman. Selvä.
- No? - Molemmat painavat saman.
Lähettäkää tällä kertaa leipiä.
Aika hyvä. Pähkähullu tyyppi.
Hän sanoi "Grand Central Station".
Asema on Grand Central Terminal.
- Grand Central Station... - On postitoimisto.
- Hän on väärässä. - Kuka?
Ryöstäjä. Junat eivät kulje Grand Centralin läpi -
se on pääteasema.
- Entä metro? Se menee läpi. - Metro North menee läpi.
- Miten tiedät sen? - Metro North menee!
Ei. Se alkaa sieltä.
Mitä te höpisette?
- Metro North menee! - Hommatkaa ne leivät.
- Metro North! - Mikä "menee läpi"?
Metro North menee läpi.
Hiljaa. Ei sillä ole väliä.
Hän sanoi yhtä ja tarkoitti toista.
- Se on aina ongelmana. - Voileipiä.
Hoidan sen.
Voisin syödä kosher-hodarin ja oluen.
Oli liput Metsin matsiin. Pedro syöttää!
Ne häviää kuitenkin.
- Älä muuta sano. - Hyvä, ettei jouduttu erilleen.
- Olisiko ne terroristeja? - Ei, rosvoja.
Mistä tiedät? Voi olla Al-Qaida.
Tiedän nämä jutut.
- Oletko Mossadista? - Olin lakimies.
Opetan Columbian oikiksessa kansanmurhista, orjatyöstä -
- ja sotakorvauksista. - Mira.
- Voinko haastaa tästä jonkun? - Totta kai. Ole hurjana.
Minkä sielu sietää.
Tyylikäs huussi.
- Haloo? - Hei, muru.
Olen huolissani. Tuletko jo?
Aikanaan.
Menee myöhään, joten älä valvo minun takiani.
Miksen voi tulla sinne?
En halua häiriötekijöitä.
Ei auta jos olet siellä, kun vuoroni alkaa.
- Maltan tuskin odottaa. - Miten menee?
Ihan hyvin, saatiin pari panttivankia ulos.
- Ei vaan itselläsi. - Ei tässä hätää.
Pormestari oli tv:ssä. Kehui sinua. Sinäkin vilahdit.
- Näitkö minut tv:ssä? - Näin.
- Miltä näytin? - Tosi hyvältä, kulta.
- Nyt pitää lopettaa. - Selvä. Hei.
- Ole varovainen. - Ollaan. Rakastan sinua.
Mennään.
Ovatko pelisäännöt nyt selvät?
- Turha huolehtia. - Siitä minulle maksetaan.
Vakuuttakaa minulle -
että olette ymmärtänyt kaiken.
- Minä ymmärrän. - Hyvä on.
ME EMME UNOHDA IKINÄ
Eräällä on sinulle asiaa.
- Haloo? - Kuka siellä?
Ei nimiä.
- Tärkeintä on, mitä voin tarjota. - Eli mitä?
Jos tiettyjen tahojen etuja varjellaan -
voin auttaa teitä.
Epäilenpä.
Kertokaahan niistä "tahoista".
Se on minun huoleni.
Mikä on tavoitteenne?
- Rikastua tietenkin. - Tietenkin.
Haukkasitte ehkä liian ison palan.
- Miten? - En voi kertoa puhelimessa.
- Edustatteko pankkia? - En.
Ettekä ole poliisi?
En ole.
Tulkaa tänne.
Aikaa 10 minuuttia.
Palatkaa ennen valojen syttymistä -
tai saatte olla siellä loppuun asti.
- Turha uhkailla. - Se ei ollut uhkaus, mutta tämä on.
Tämä juttu menee yli hilseen, mutta jos yritätte kusettaa...
Olen menestynyt saamalla ystäviä, en vihollisia.
Luottakaa minuun.
Olette omillanne.
Mistä päätellen kaipaan apua?
Ensinnäkin ulkona olevista joukoista.
Eivät ole ongelma.
Ja konettanne tankataan paraikaa.
Ette ole niin typerä.
Ehdottaisin seuraavaa.
Antautukaa, takaan teille minimituomion.
Enintään kolme neljä vuotta.
Voitteko järjestää sen?
Ketään ei ole satutettu eikä mitään viety.
Kyllä pystyn.
- Ei riitä. - En lopettanut vielä.
Kun pääsette pois, saatte kaksi miljoonaa.
Saanko? Miten?
Ne odottavat teitä jossain turvassa.
Kiitos.
Mutta ei kiitos.
Älkää nyt. Tarjous on avokätinen -
ja vaihtoehdot ovat vähissä.
Kertokaa niistä varjelemistanne tahoista.
- En voi. - Minä voin.
Kerron tarinan.
Eräs amerikkalainen työskenteli pankissa Sveitsissä 2. maailmansodan aikana.
Turha mainita, että se aika -
oli yhtä juhlaa moraalittomille ihmisille -
kuten hän.
PALKINTO ELÄMÄNTYÖSTÄ ARTHUR CASELLE
Hän rikastui natsisuhteidensa avulla -
vaikka ympärillä kansaa ryöstettiin.
Verirahoillaan hän perusti pankin.
Joten -
voisiko se mies olla päämiehenne?
Vai suollanko sontaa?
- Ymmärrämme toisiamme. - Hyvä.
Miten muka voitte auttaa -
vaikka tiedän enemmän kuin te ja otin aivan kaiken huomioon?
Tarpeen tullen panen kaiken mullinmallin.
Kun ette ole enää ongelmani -
vaan ratkaisu, teillä on pullat hyvin uunissa.
- Mitä haluatte? - Kaksi minuuttia -
tallelokeroilla. Avaan yhden lokeron.
Tätäkö etsitte?
Se on varsin nolo päämiehenne kannalta.
Olisi tuhonnut ajat sitten.
Ei tuhonnut, ja nyt se on minun.
Jos joskus joudun -
teostani tuomiolle -
sinä ja pomosi autatte kaikin keinoin.
Jos pääset täältä tuon kuoren kanssa -
maksamme siitä maltaita.
Pidetään mielessä.
Miten aiot päästä pois täältä?
Kävelen ulos ovesta. Oliko muuta?
- Mistä tiedät kaiken? - Ei ole väliä.
Kaikki valheet ja pahat teot löyhkäävät.
Niitä voi peitellä, mutta ne eivät katoa.
- Murha tulee ilmi? - Täsmälleen.
En silti ymmärrä, mitä teet täällä.
Etkö?
Hyvä.
Puhuimme.
Ei riitä.
Suokaa hetki anteeksi, pojat.
Sanoin, että koska ketään ei ole tapettu -
hän voisi antautua ja päästä vähällä.
Ja?
Siinä se.
En yleensä suutu -
kun minua pidetään typeränä, mutta nyt on lähellä.
Et mennyt sanomaan sellaista, minkä hän jo tiesi.
Ala puhua.
Kuulehan.
Se ei kuulu sopimukseemme.
Kyllä kuuluu.
Et omista minua.
Osaan hoitaa sen sekkijupakan itsekin.
Tiedän, mitä tein ja mitä en.
- Joten kerro. - Epävirallisestiko?
Et sinä virallisesti ole edes täällä. Puhu.
- Tein hänelle tarjouksen. - Jaaha.
- Suostuiko hän? - Ei. Mutta harkitsee.
Eikö olekin fiksu tyyppi?
- Luulee olevansa. - Niin.
Teikäläisiä, eliittiyliopistosta.
- Korkeasti koulutettu. - Juuri niin.
Tarkoitan juuri sitä.
Puhut kuin hän, joten ajattele kuin hän. Mitä hän aikoo tehdä?
- Ketään ei tapeta. - Miksei?
- Hän ei ole tappaja. - Mistä tiedät?
Valtaosa linnakundeista -
ei ollut murhaaja ennen kuin tappoi.
Tiukassa paikassa voi tehdä mitä vain.
Hän ei näytä olevan tiukassa paikassa.
Ei niin. Hän on itse paikkansa valinnut.
Olet oikeassa.
Siinäkö kaikki?
- Voinko poistua? - Voit.
Saanko kaiken varalta korttisi?
Ei millään pahalla, mutta et.
Ei sinulla olisi varaa minuun.
Ei millään pahalla, mutta haista paska.
Pidä varasi, Frazier. Minun haukkuni voi tehdä haavan.
- Miten vanha olet, Brian? - 8 ja 3l4.
8 ja 3l4. Iso poika.
- Pelottiko olla siellä? - Ei.
- Eikö yhtään? - Mä oon Brooklynista.
Vai Brooklynista?
- Aseet eivät pelota mua. - Eivätkö?
- Vielä rohkeakin? - Jep.
Sanoivatko pyssymiehet mitään?
- Joo. - Mitä ne sanoivat?
Kysyivät pelistäni.
- Kuka? - Se, joka ryösti pankin. Tyhmä.
Poika, käyttäydyhän.
No, Brooklyn. Oliko hän se pomo?
Selvä.
Etkö muista mitään muuta?
Se oli aika pitkä.
Sillä oli naamari.
Brian? Onko hän joku näistä ihmisistä?
Ihan rauhassa. Katso tarkasti.
Pidetään nuo tuossa. Katso tarkkaan.
- Naamioissa kaikki näytti samalta. - Totta.
Naamioissa kaikki näyttävät samalta.
Viinakaupan ryöstöyritys.
Tämä oli iso edistysaskel pikkukonnalle.
Pakko myöntää, Pablo.
Ensinnäkin nimeni on Paul, ei Pablo.
Anteeksi.
- Otatko purkkaa? - En.
Toiseksi en tehnyt sitä.
Mitä? Mokailin pari kertaa kakarana.
Kaverit päätti keikata viinakaupan.
Minkä minä sille mahdoin?
Missä itse kasvoit, Wassa Wassa? Park Avenuella?
- Wassa mikä? - Wassa Wassa.
Tyyppi, joka ei eksyisi sun kulmille.
Mitä on "vankila" espanjaksi?
Entä nämä kaksi?
Tuntuuko tutulta?
Nämä kaksi? Ei.
- Eikö yhtään? - Ei.
Eivätkö näytä epäilyttäviltä?
Eikö kiinnosta, keitä he ovat?
Ei.
- No, kiitoksia vain. - Kiitos.
Tiedättekö mitään timanteista?
Vähän. Mitä tarvitsette?
Mihin hintaan irtoaisi timanttisormus?
Se riippuu. Montako karaattia?
Annan sukulaispoikani numeron.
- Selvä. - Saatte sopuhintaan.
Mitä alla on?
- Anteeksi? - Mitä sinulla on haalarin alla?
- Mitä alla on? - Vaatteita.
Näytä.
Vain sinä ja eräs toinen -
sovitte naisepäillyn kuvaukseen.
Miten niin?
Oikea pituus, ikä ja... tuota...
Kuppikoko.
Olenko siis rikkonut pykälää 85DD?
Sitäkö te meinaatte?
Luulevatko ne ääliöt saavansa koneen?
Hän ei ole ääliö.
Tarkoitin kaappareita ylipäätään.
Kuten Münchenin kisojen rättipäitä.
Onko kukaan koskaan saanut konetta?
Varsinkin nykyään. Eikö hän tajua?
Alueella vilisee poliiseja. Tarkka-ampujia on katoilla...
Mitä sinä teet, Keith?
Annetaan hänelle kone.
- Meinaatko unohtaa säännöt? - Se tässä kaiveleekin.
Ihan kuin vastapuoli tietäisi säännöt.
Olemme koko ajan muka viivyttäneet häntä.
Väärin. Hän viivyttää.
Kompakysymyksiä, sitten se albanialaisjuttu.
Eli?
Hän pelaa aikaa. Hän esittää vaatimuksia -
ja takarajoja. Me viivytämme. Hän antaa lisäaikaa.
Hänellä ei ole kiire.
- Miksi? - Sen aion selvittää.
- Niin? - Kone on valmis.
Varmastiko?
Kyllä, mutta pyydän ensin jotain.
Minun täytyy tulla tarkistamaan panttivankien kunto.
Näet heidät, kun he nousevat bussiin.
Varmistan, ettei jälkeen jää ruumiita.
Tavataan etuovella.
- Miten tässä näin kävi? - Olet hullu, jos menet.
Alakertaan.
- Otatko purkkaa? - Anteeksi?
- Saako olla purkkaa? - Ei kiitos.
Anna minun viedä poika.
Ei.
Onko muita?
Muutama niskoittelija.
Auttakaa minua!
Auttakaa meitä!
Auttakaa!
Järjestämme teidät turvaan.
Lupaan.
Kierros on päättynyt.
- Voinko kysyä jotain? - Ei ole mitään puhuttavaa.
Mitä muka olisit -
lentokoneella tehnyt?
- Anteeksi kuinka? - Et sinä konetta halua.
Milloin pankkiryöstäjä on paennut lentokoneella panttivankien kanssa?
Näit Dog Day Afternoonin. Viivytät. En tiedä, miksi.
Ettekö pääse holviin?
Ehkä.
On kaksi tietä:
Kävellään yhdessä ulos tai kovat pojat -
iskevät kyynelkaasulla ja rynnäköllä.
Sinä päätät. Kumpikaan ei halua sitä.
Haluavat tulla tänä yönä.
Onko teillä infrapunalaseja?
- Onko kaasunaamareita? - Ehkä on.
- Olen lähellä antaa käskyn. - Älä jauha paskaa.
Et käske rynnäkköä, kun ketään ei ole tapettu -
eikä uhkaa ole.
Jos siihen mennään, kävi miten kävi -
sinä et ole sankari.
Onnetonta kusetusta.
Mentiin.
Hyvä on.
Ei tässä minun nahkani ole pelissä.
Joten en asettuisi tänne taloksi.
Niinkö? Kaapeliasentaja on tilattu keskiviikoksi.
- Mikset kävelisi ulos ovesta? - Kävelenkin.
Kävelen ulos ovesta, kunhan olen valmis.
Onnistuisiko se tänään?
Eipä taida.
Oliko muita kosiskeluja?
Älä puhu "kosimisesta".
Tyttöystävä odottaa minun kosivan.
- Oletko liian nuori? - En, liian peeaa.
Pitäisiköhän ryöstää pankki?
Rakastatteko toisianne?
Kyllä vain.
Sitten rahalla ei ole merkitystä.
Kiitos, pankkiryöstäjä.
Tarkoitan, ettei rahalla saa rakkautta.
Tuhannet kiitokset.
Olen oppinut tänään tavattoman paljon.
Eiköhän mennä vastapäiseen pubiin?
Unohdetaan koko selkkaus.
- Otetaan pitkät. Minä tarjoan. - Kiitos -
mutta minä aion ottaa pitkät täältä.
No, tarjous on yhä voimassa.
Selli tai hautuumaa.
Raitapaita tai lappu varpaaseen.
- Valitse niistä. Tik-tak... - Hei!
Onko homma selvä?
Nyt menit liian pitkälle!
Bussit pihaan, Kojak.
Luuletko, että bluffaan?
Kokeile onneasi ja katso, miten käy.
Selvä. Suojus ylös.
- Mitä nyt? - Hän on hollilla.
Eli missä?
Pökkii minua persauksiin, mutta alku sekin.
Voi kiesus...
- Mitä pirua? - Miten kauan?
- Se yllätti sinut. - Kaksi.
- Kauanko? - Näkikö se naamasi?
- Kaksi. - Onneksi oli ase.
Pari kolme tuntia.
Päästät sen kytän liian lähelle.
Mitä tapahtui?
Annoin syyn ampua minut.
Ahaa.
Ei ampunut. Miksi? Ei ole sitä tyyppiä.
Mietitäänpä hetkinen.
Koko hoito on suunniteltu tarkasti. Nauha, kamerat, puvut.
Siihen ei kuulunut lentokonetta.
Hän aikoo jotain muttei käytä väkivaltaa.
- Kerro. - Mikä on näkyvyys?
- Anteeksi? - Kamera auton katolla.
Lähikuva 2. kerroksen ikkunasta.
- Rourke? - Tulossa.
Ei, ei! Voi helvetti!
Paska.
Keith!
Mitä helvettiä sinä teet?
Ilmiselvän lisäksikö?
Ei tämä mikään ryöstö ole!
Oma syysi. Käskin hankkia bussit.
Haista paska! En tappanut ketään!
Vankeja on vielä 50. Ryppyile taas -
niin näistä tulee tosi pitkät päivät.
Sano, mitä todella haluat, niin lupaan järjestää sen.
- Lupaan sen. - Minä sanoin. Kaksi bussia ja lentokone.
Ja aitiopaikat Yankee Stadiumille.
Älä kuseta kusettajaa.
Olet suunnitellut kaiken prikulleen.
Olet juoksuttanut meitä, myös minua, mutta nyt saa riittää.
Olet liian fiksu poliisiksi.
Häivy nyt.
Ammutko minut?
Anna mennä. Ei ole hävittävää.
Minulla varsinkaan. Ammu pois.
Tee se.
- Ammu minut. - Haista paska.
Käske lähettää joku täysjärkinen.
Meillä on paha pulma.
Tänään ei ole sinun päiväsi.
Mitä kuuluu, ylikomisario?
Luotit minuun...
Olet hyvä poliisi. Kaltaisiasi kaivataan.
Mutta jos mokaat tämän, en ota vastuuta.
Yritä ymmärtää...
Minäpä selitän, mikä on ongelmani.
Kun menin nukkumaan, kaikki oli tiptop.
Kello 3.15 yksi panttivangeista on ammuttu.
- Pystyn päättämään tämän... - Se on loppu.
Ei ole vaihtoehtoa.
Minun täytyy vastata päällikölle.
Darius ottaa ohjat. Se siitä.
Hei, ylikonstaapeli.
- Mitä hän sanoi? - Se siitä.
Voi paska.
- Tämä on taktinen painajainen. - Tiedän.
Sisään pääsee vain yhtä kautta.
Portaat pitää nousta sokkona.
Ylhäällä on kuin tarjottimella.
Ne ovat suojassa. Me olemme maalitauluja.
Vaikka pääsemmekin kerroksen halki ja portaita alas -
emme erota ryöstäjiä panttivangeista, ennen kuin meitä ammutaan.
Se on painajainen ilman räjähteitäkin.
Liikettä!
Ovi auki!
- Jatkakaa. - Oikealle.
Vahtikaa käsiä.
Panttivankeja saattaa menehtyä.
Heti! Laske ase!
Loitommas!
Paras keino on eristää heidät panttivangeista.
Houkutella muutama yläkertaan ja ampua.
Nirri pois.
Ase! Ase!
Jospa niitä on enemmän kuin neljä?
Se tässä hullua onkin. Jokainen haalarissa oleva voi olla konna.
Puetaan meikäläisetkin haalareihin.
Käytetään kumiluoteja. Ammutaan päähän. Vintti pimenee.
- Ei huono idea. - Niin.
Kumiluoteja siis.
Jos tämä homma kusee -
koko sotku sysätään sinun niskaasi.
- Pääsen komisarioksi. - Mitä?
Kaikki ei ole sitä, miltä näyttää.
- Miten niin? - Komisario Keith Frazier.
- Pilailetko? - Pilailen.
Kiitä pormestaria ja salaista vierasta.
Teitkö lehmänkaupat?
Ettenkö pääsisi komisarioksi? Paska.
Olen raatanut pirusti.
Jokainen saa jotain, minä myös.
Menen ulos.
Mikä päivä.
Rynnäköivätkö ne pankkiin ilman sinua? Epistä.
Kerro siitä 12-vuotiaasta pojasta, joka uhkasi sinua.
- Nytkö? - Niin.
Viime vuonna, 33. piirissä.
Menin väliin, kun koulun lähellä tapeltiin.
Yksi mutakuono oli ottamassa turpiin.
Et viitsisi pitää neutraalina?
Lopetin tappelun -
käännyin ympäri ja poika tähtäsi rintaan.22-kaliiperisella.
- Kuka niistä? - Yksi toinen afro-amerikkalainen.
- Afro-amerikkalainen? - Niin.
Ilmaantui tyhjästä. En nähnyt sitä.
Mitä teit?
Ai mitäkö tein? Minäpä kerron.
Sain kuule luodin rintaani. Niin siinä kävi.
Joten anteeksi vaan -
mutta mieluummin olen vanha rasisti kuin nuori raato.
Ei millään pahalla.
Yritän vain pitää konnat kurissa.
Hoidetaan nuo ihmiset nyt turvaan.
Selvä se.
Yritän varoa sanojani.
Koskaan ei tiedä, kuka kuuntelee.
Mitä sinä teet?
Hittolainen!
Ne salakuuntelivat meitä.
Salakuuntelivat.
Darius!
Älä tee mitään!
- Mitä? - Kaikki on päin helvettiä.
Homma seis. Pidä miehesi poissa.
Mitä horiset?
Ne ovat kuulleet kaiken.
- Mitä? - Kaikki seis!
Se laatikko, jossa oli vaatimukset, oli mikitetty.
Ne salakuuntelivat!
Ei, minä menen sisään.
Hitto.
Kaikki kokoon.
Steve! Steve-O!
Ne tulevat.
- Kaikki valmista? - On.
Sitten kaikki ulos!
- Naamarit päähän! - Kaikki ulos!
- Menoksi! - Vauhtia!
Äkkiä!
- Nyt! - Häipykää!
Vauhtia!
Ylös portaita. Liikettä!
Vauhtia!
- Ei saa ampua! Tuli seis! - Tuli seis!
- Maahan! - Älkää ampuko!
Tuli seis!
Mentiin.
Kädet pään päälle! Maahan!
Kädet pään päälle!
- Pysäyttäkää hänet. - Maahan!
Kädet pään päälle.
- Kädet pään päälle. - Maahan!
- Painu maahan! - Helvetti, kädet pään päälle!
Ei liikuta!
- Maahan. Kädet pään päälle! - Pankaa käsiraudat. Vauhtia!
Mitä hemmettiä?
Älkää ottako mitään riskejä!
En minä ole syyllinen!
Käsiraudat!
Ei saa ampua!
- Liikkumatta! - En liiku!
- Liikkumatta! - Älä liiku!
Tarkistakaa heidät. Varmistakaa, ettei heillä ole aseita.
- Hernandez! - Täällä.
Iskuryhmä, muodostelmaan!
Vasen ovi.
- Oikea selvä. - Tyhjä on.
- Vasen selvä. - Tyhjä on.
- Ei mitään. - Selvä.
- Kaikki kunnossa! - Tarkista pöydän alta.
- Selvä! - Tarkistetaan toimisto. Selvä.
- Selvä! - Selvä!
Tyhjä.
Kaikki kunnossa!
Iskuryhmä portaissa, eteenpäin!
Vauhtia, pojat! Ryhmä sisään.
Selvä!
- Selvä. - Tyhjä.
- Tyhjä.
Selvä.
- Ei mitään. - Selvä.
Tuo minulle suojus. Tarvitsen sen.
Tuon suojuksen.
Selvä on.
Selvä.
- Tyhjältä vaikuttaa. - Tuplavarmista.
- Jatkan etsimistä. - Jatkakaa.
Asia selvä.
Valmiina? Mentiin.
Tämä on viimeinen ovi.
- Tyhjä! - Tulkaa tänne.
- Löytyikö kuollutta panttivankia? - Ei.
Kyllä se jossain on.
Olen melko varma, ettei ole muita kuin me.
Katsokaa nyt, unohtivat ryöstää paikan.
- Ei jumaleisson! - Eikö mitään löytynyt?
Etsimme yhä, mutta ei konnia -
pommeja eikä tunneleita.
- Eikä mitään ole viety. - Upeaa.
Etsintäkuulutetaan David Copperfield.
En tarkoita neuvoa -
mutta jos eivät uineet alas vessasta -
tekijät ovat kadulla naama asvaltissa.
Hyvää työtä.
Mikä tuo on?
Kännyköitä.
- Kaverit, tulkaa katsomaan. - Selvä.
Collins! Ota apulainen ja laske rahat.
- Selvä on. - Vahdi niitä.
Ei sitten syödä kuormasta, muista sinä myös.
Selvä!
Katsokaas tätä.
- Mitä? - Tämä kruunaa kaiken: Lelupyssyjä.
Ei voi olla totta.
- Leluja. - Aina vain oudommaksi menee.
Ylikomisario, naistenhuoneeseen.
Tullaan.
Kappas vain.
Ruumiin etsinnät voi lopettaa.
Lelupyssyjä.
Teatteriteloitus.
Jokaista on kuulusteltava.
Varastohuoneesta löytyi jotain.
- Porcario? - Jep.
- Miestenhuone? - Vasemmalla käytävällä.
Nostakaa heidät ja viekää bussiin.
Olen panttivanki. Älkää tönikö.
Vain naispoliisit tutkivat naisvangit.
Nostetaan heidät ylös.
- Että mitä? - Valerie Keepsake.
Sitten bussiin.
- Kenneth Damerjian. - Niin.
Henkilö nro 1.
- Olen Peter Hammond. - Eric Dodge.
- Odottakaa! - Nimeni on Chaim.
Helvetin mulkero.
Hetkinen.
Antakaa nimenne.
Sanokaa nimenne.
Olen pankissa töissä.
Olen pankin turvamies. Kukaan ei kuuntele!
Se selvitetään.
Kukaan ei kuuntele.
Selvitämme asian. Tulkaa.
- En nouse bussiin. - Kyllä nouset.
- Liikettä! - Olen pankkilaisia!
Collins, hoidatko tämän?
Teen töitä pankissa!
Pankaa hänet bussiin.
- Kukaan ei kuuntele! - Rauhoittukaa. Menkää bussiin.
- Älkää nyt! - Tännepäin.
Konstaapeli, vie hänet ylikonstaapelin luo.
Viedään jotkut näistä ihmisistä nauhan toiselle puolelle.
Tulkaa.
Ylikomisario? Koko juttu on kaamea sotku.
Kaikki oli funtsittu perinpohjin.
Anna tulla.
Kaikki pankissa olleet kuvattiin -
kuulusteltiin ja näytettiin kuvia.
Moni ei osannut sanoa juuta eikä jaata.
Pyysimme tunnistamaan panttivankeja.
Heti kun joku vaikutti epäillyltä -
kaksi tai kolme kohtalotoveria kumosi teorian.
Kuin sitä ei olisi tapahtunutkaan.
- Entä sormenjäljet? - Niitä on kaikkialla.
- Todistavat vain heidän olleen siellä. - Alibit?
Sellainen on lähes kaikilla.
Vaikka se olisi heikko -
toinen panttivanki todistaa puolesta.
Palataan lähtöruutuun.
Oliko rikosrekisteriä?
Yhdellä pankkilaisista alaikäisenä. Yksi asiakas...
Anteeksi.
Yhdellä asiakkaalla oli elatusrästejä.
Toisella pari autovarkautta.
Ei paljon iloa. Ja tyyppi oli idiootti.
- Turvakamerat? - Kelvottomia.
Lähes kaikkea oli ajateltu.
- Minusta tuntuu, että kaikkea. - Paitsi tätä.
Magnumia ei löydetty eikä sen käyttäjää.
Ei siinä olisi kuitenkaan sormenjälkiä.
- Kuoppaa juttu. - Kuoppaa?
Mitä muutakaan?
Ylikomisario, tämä homma haiskahtaa.
Sanoit sen itsekin.
Mitään ei viety, epäiltyjä ei ole.
Kukaan ei hiillosta minua.
Enkä minä sinua. Lopeta tutkinta.
Tätä en osannut odottaa.
Kyllä teille riittää uusia juttuja.
Hyvä on.
Tätä varmaan osasit odottaa.
- Madrugada-rahat löytyivät. - Älä hitossa.
Haluatko tietää mistä?
- Minun tililtäni? - Ei.
- Loistohuvilastani? - Ei.
- Lompakostani? - Ei.
Sitten en halua tietää.
Paska homma.
Meikäläiset yrittää napata konnia -
ja tässäkö palkka?
Niitataan kaikki syyttelijäsi -
Michael Corleonen tyyliin.
"Michael Corleone, kiellätkö saatanan?"
"Minä kiellän."
Numeroa 392 ei ole.
- Häh? - Tallelokeroa 392 -
ei tämän mukaan ole olemassa.
Se liituraita valkonaama valehtelija.
- Eikö pomo käskenyt unohtaa? - Mentiin.
Kiitos, herra tuomari. Haen sen huomenna.
- Se sopii. - Kiitos.
Mitä sinä teet?
Mitä asiaa sinulla oli tuomari Pasqualle?
Poliisiasiaa.
- Eikö juttu pitänyt haudata? - Teen työtäni.
Milloin työstä tuli uraasi tärkeämpi?
- Unohditko sopimuksen? - Ei ole sopimusta.
Minäpä selitän...
Ei vaan minä selitän.
Nauhoitus alkaa tästä ja toisto tästä.
Sitten ovat vielä ne 140000 dollaria, jotka katosivat -
Madrugada-pidätyksessä.
En ole sekaantunut siihen.
Olemme teidän puolellanne.
Jotakin epäeettistä palvelusta vastaanko?
Ei millään pahalla -
mutta en kaipaa apuanne, pormestari.
Olen syytön.
Se ei teitä pelasta.
Auttakaa neiti Whitea kaikin tavoin, tai uranne on ohi.
Loppu.
Kaput.
No? Autoit minua -
urasi kukoistaa ja kaikki on hyvin.
Mitä Case piilotteli?
Paroni de Rothschild tapasi sanoa:
"Kun kaduilla virtaa veri, silloin kannattaa ostaa."
Herra Case otti neuvosta vaarin.
Hän ei ole sen kummempi kuin muutkaan liikemiehet.
Unohda koko juttu.
Olet hyvä poliisi.
Kaupunki tarvitsee sinua.
- Neiti! Erehdyitte ovesta! - Minulla on tapaaminen.
Arthur.
- Hyvää huomenta. - Neiti White.
Istumaan.
Kiitos, Vincent. Tämä riittääkin.
No, mitä hän sanoi?
Frazier osoittautui melko teräväksi.
Nopeutin hänen uraansa ja se siitä.
Toivottavasti. Kertokaa siitä kirjekuoresta.
Missä se on nyt?
Koplan johtaja aikoo pitää sen -
vakuudeksi, että ette haudo kostoa.
Hänellä on hyvin huono käsitys teistä.
Ja millainenhan?
Pähkinänkuoressa, että te rikastuitte -
natsiliiketoimilla holokaustin aikana.
Aivan.
Siitä on 60 vuotta. Olin nuori ja kunnianhimoinen.
Näin oikotien onneen ja valitsin sen.
Myin sieluni.
Siitä asti olen yrittänyt ostaa sitä takaisin.
Oletteko yhteisymmärryksessä tämän salaperäisen miehen kanssa?
Uskoisin niin. Hän pääsi pakoon kuoren kanssa.
Jos hän ilmaantuu kiristämään teitä -
sitten vain maksatte ja saatte sen takaisin.
- Siinä kai sitten kaikki. - Ilmeisesti.
- Paskanmarjat. - Anteeksi kuinka?
Hän ei tehnyt sitä jemmatakseen kuorenne.
Rahoihin ei edes koskettu.
Entä sitten?
Hänen oli pakko saada myös jotain muuta.
Pankin mukaan mitään ei viety -
joten lokerossa oli jotain -
sitä kirjekuortakin arvokkaampaa.
Ei tarvitse kertoa.
On vain yksi vaihtoehto.
Timantteja.
Ja sitten oli sormus.
Cartierin sormus.
Se kuului pariisilaisen pankkiirin vaimolle.
He olivat varakasta ranskalaista juutalaissukua.
Kun sota tuli, sormus ja koko omaisuus -
takavarikoitiin ja heidät vietiin keskitysleireille. Kukaan ei selviytynyt.
Olimme ystäviä.
Olisin voinut auttaa heitä -
mutta natsit maksoivat liian hyvin.
Voinko luottaa siihen, että pidätte tänään kuulemanne -
luottamuksellisena -
olittepa asiasta mitä mieltä hyvänsä?
Kyllä, Arthur.
Jäisin mieluusti haukkumaan teitä hirviöksi -
mutta autan Bin Ladenin sukulaista ostamaan huoneiston Park Avenuelta.
Jos se olisi totta, ette olisi kertonut.
Te kuulutte suosittelijoihimme.
Nimeni on Dalton Russell.
Kuunnelkaa tarkkaan.
Valitsen sanani huolellisesti, enkä toista niitä ikinä.
Sanoin jo nimeni, se on siis "kuka".
"Missä" on vähän kuin vankiselli.
Aina se -
joka istuu teljettynä, ei välttämättä istu vankilassa.
"Mitä" on helppo.
Hiljan suunnittelin ja käynnistin täydellisen pankkiryöstön.
Se on siis myös "milloin".
"Miksi" on tietysti taloudellisen hyödyn lisäksi -
yksinkertaisesti vain:
Koska pystyn siihen.
Sitten jääkin enää "miten".
Ja siinä, kuten Shakespeare sanoisi -
siinä pulma.
- Hän haisee kuin paskahuussi. - Sitä se viikko teettää.
Niinpä.
Miksi luulet minun avanneen ikkunan?
Hittolainen!
Se jepari kavereineen tulee pankkiin.
- Minun peräänikö? - Vaikea sanoa. Heitä on vain kaksi.
Kaikki sujuu tänään hienosti. Ei.
Niin, noin kello 17.30. Hyvä on.
Kuulostaa hauskalta. Selvä.
Nähdään.
- Anteeksi. - Anteeksi vain.
Herra Hammond?
Hyvää huomenta.
Aivan suunnitelmien mukaan.
Minulla on oikeuden lupa avata tallelokero -
nro 392.
Luojan kiitos.
Missä se on?
Jätin sen sinne.
Tätä tietä, hyvät herrat.
Miksi jätit sormuksen?
Luota minuun.
Jätin sen hyviin käsiin.
En ole marttyyri.
Tein sen rahan takia.
Mutta rahasta ei ole iloa, jos omatunto soimaa.
Kunnia on vahvin valuutta.
Varastin mieheltä, joka myi omansa muutamasta dollarista.
Ja yritti huuhtoa pois syyllisyydentuntonsa.
Hukuttaa sen hyvien tekojen ja kunniallisuuden mereen.
- Minä otan sen. - Minä otan.
Se oli vähällä onnistua.
Selvä.
Mutta -
mitä kauemmas juoksee synneistään -
sitä väsyneempi on, kun ne vihdoin saavuttavat taas.
Ja ne saavuttavat.
Jumalauta.
Varmasti.
Takuuvarmasti.
Minkä arvoinen se mahtaa olla?
Jos pitää kysyä, ei ole varaa.
Hyvä, ettei tyttöystäväni ole täällä.
SEURAA SORMUSTA
"Seuraa sormusta."
- Ylikonstaapeli Frazier. - Herra Case.
- Mitä kuuluu? - Hienoa.
Kukaan ei kuollut pankissa, kukaan ei valita. Päivä paistaa.
Suurenmoista.
- Ylikonstaapeli Mitchell. - Herra Case.
- Istumaan, hyvät herrat. - Kiitos.
- Voinko tarjota mitään? - Ei kiitos.
Täytyy sanoa -
että minuun teki vaikutuksen se -
miten hoiditte asian.
Kiitoksia.
Kun puhutaan "New Yorkin valioista" -
ajattelen heti teitä.
Turvaatte meidät kansalaiset ja saatte sen näyttämään helpolta.
- Anteeksi. - Mikä huvittaa?
Kun luette itsenne mukaan "kansaan".
Siihen joukkoon ette ole kuulunut aikoihin.
Totta. En kiellä, että olen menestynyt.
Kyllä. Mutta yksi asia hämmentää.
Minun jutussani -
aseistetut ryöstäjät valtasivat pankkinne.
Onhan se teidän?
Olen hallituksen puheenjohtaja.
Sitten...
He katosivat kuin tuhka tuuleen.
Viemättä lanttiakaan.
- Kysyttekö minulta? - Kysyn.
Se on teidän pankkinne.
Vain yksi konttoreistamme.
Ei rosvoja, ei uhreja, ei saalista.
Ainutlaatuinen tapaus.
Ennenkuulumaton.
Pakko ihmetellä, että mitä helvettiä? Eikö vain?
En pidä sävystänne.
Vai ette pidä? Vastatkaa sitten.
Kyseessä oli ensimmäinen konttorinne, lempilapsenne.
Mitä mahtoi tapahtua?
- Ei aavistusta. - Älkäähän nyt.
Minä epäilen -
että lähetitte neiti Whiten hätiin.
Palkkasitte hänet. Mitä hän teki?
Tämä on järjetöntä.
Vihjaatteko, että olin osallinen siihen?
392.
Mikä on tallelokeron 392 tarina?
- Ei aavistustakaan. - Turha valehdella.
- En valehtele. - Tutkin pankin tiedot -
kaikista tallelokeroista.
Kaikki oli kunnossa päällepäin -
mutta yksi lokero uupui -
aina vuodesta 1948 asti.
Mietin, kuka tietäisi sen arvoituksen.
Kaiketi mies, joka unohti mainita -
että perusti pankin 1948.
Kaikki ei täsmää, herra Case.
En voi auttaa tämän enempää.
Eikö se olekin jotain tosi vakavaa?
Olen koko elämäni palvellut ihmiskuntaa.
Kysykää niiltä, jotka tuntevat minut.
He menevät takuuseen minusta ja tekemisistäni.
Entä kun selvitän totuuden sormuksesta?
Tuskinpa enää.
Kiitos, kun kehuitte meitä.
Pidämme sitä arvossa.
Sepä jalomielistä.
Tule. Nyt meidän täytyy seurata sormusta.
- Keith, näytähän kenkääsi. - Mitä?
- Näytä kenkää. - Miksi?
En ole nähnyt kenenkään potkaisevan ketään noin syvälle persauksiin.
Niinpä kai.
Peräsuoli on nyt Lincoln-tunnelin kokoa.
Tarvitaan liikennepoliisia.
Hyvää päivää.
- Onko teillä varausta? - Tapaan pormestarin.
- Saanko hattunne? - Et, osta oma.
He haluavat sijoittaa neljä miljardia neljässä vuodessa.
Kaikki on valmiina.
Anteeksi, mutta vanhan sanonnan mukaan:
"Kun kaduilla virtaa veri, joku joutuu linnaan."
Edwin, suo hetki anteeksi.
Mistä on kyse?
Frazier taitaa kaivata loppuratkaisua.
Ratkaisu on hyvä sana.
Juttu ratkaistu.
Tässä on numero -
Washingtonin sotarikosvirastoon.
Haluatko New York Timesin etusivulle?
Toki.
Katso, että nimi tulee oikein. Frazier zetalla.
Saat pitää kynän.
Oletko ottanut kopioita?
Älä viitsi.
Kunnon konnissa riittää kyllä sarkaa.
Jaaha, kiitoksia lounaasta.
Sotarikoksia?
Mihin olet minut tällä kertaa sotkenut?
Mamma?
- Toitko Ison-Vilin? - Ja kaksoset.
Älä intoile.
Panen tykin pois, että päästään tykittämään.
Pam, pam...
KEITH FRAZIER Kiitokseksi tunnollisuudestanne -
saavutuksistanne ja palveluksistanne New York Cityn -
poliisilaitokselle ja kaupungille teille myönnetään -
KOMISARION ARVO.
- Anteeksi. - Anteeksi vain.
- Mikset kävelisi ulos ovesta? - Kävelenkin.
Kävelen ulos ovesta, kunhan olen valmis.
Pirulainen...
Kulta, käsiraudat jäähtyvät.